Og så tenker han ikke på, hvor stygt og syndig det er at han vil drepe Guds glade, uskyldige, lille sanger.
Ris skulde han ha! Vær snild mot småfuglene, sier Jesus, de er gode venner Gud sender dig, for å gjøre dig glad og munter.
Hver dag ser jeg en eldre mann gå forbi mitt vindu.
Han er på morgentur med sin kjære puddel.
Turen går til harnas leke-plass, hvor han strør mat ut til fuglene som samles der.
Den mannen er jeg blitt ;gladi.
Vær snild mot fuglene og vær snild mot dyrene! Husk de er Guds skapninger som

han gir oss til glede og nytte.
Jeg tenker på den trofaste hunden, den kjæme katten, alle husdyrene våre, ikke minst den store godslige, tjenstvillige hesten.
Det er med dyrene som med folk. Hvis vi steller pent med dem, snakker vennlig med dem, så blir de også vennlige og snilde.
Men mishandler vi dem, blir de vrange og slemme. Min gode venn, bisk0~ Hognestad, fortalte en morsom historie om en mann og en hest ute på Jæren.
Mannen, som jeg tror het Lars, var riktig en grinebiter, aldri var noe ham til lags, støtt hadde han noe å skjenne for.

Verst gikk det utover hesten hans. Den fikk ikke annet enn hugg og skjenn, slag og spark.
Men hesten var heller ikke likere, den svarte med samme mynt. Når mannen sparket, sparket hesten igjen, når mannen skjente og slo, glefset hesten igjen.
De var blitt navngjetne disse to, han Lars og den vonde hesten hans.
Men så hendte det at Lars blev vakt, han omvendte sig til Gud og blev et Guds barn.
Da skal jeg si det blev forandring.
Da han om morgenen kom inn i stallen, var det ikke lenger med skjenn og spark, han klappet hesten på lendene.
«Fola Blakken,» sa han med så lunt og mykt mål at hesten forundret vendte hodet og så på ham. Var dette han Lars?
Og Lars la armen om halsen hans.
«Nu er jeg blitt et Guds barn, jeg, Blakken min,» sa han, «nu skal du også få det riktig godt, og yi to skal bli fine venner!»
Og hvad skjedde.
Også Blakken blev efter hvert forandret, godslig og fin på alle måter, så folk ute i bygden pleiet å si sig imellem:
«Nu er nok både Lars og hesten hans blitt omvendt!» Kjære barn, se slik går det når vi gjør som Gud vil!

La oss nu sammen gjenta det ord jeg har fått gi dere idag:
Skapningen lenges og stunder efter Guds barns dpenbarelse!
Og det forklarer vi slik:
Vær snild mot alt som lever, både planter og dyr, ødelegg det ikke!
Husk det er alt sammen Guds skapninger, og når du er Guds barn, skulde du da ikke være glad i og god imot alt det som er hans!